DÅ
- God natt, älskling. - Dröm sött, Sam.
- Du är min favorit. - Har jag demon blod i mig?
Det är du.
Mary!
- Vi har letat efter den i hela vårt liv. - Den dödade Jess och mamma!
- Sam... jag är ledsen. - För vadå?
- Vem är du? - Det var jag som räddade dig.
Jag är en av guds änglar.
Samuel Colt tillverkade en speciell pistol som kan döda vad som helst.
- Varför skulle en ängel rädda mig? - För att gud beordrade det.
Vi har ett jobb åt dig.
NU
- Redo? - Definitivt.
Hej, Dean.
Vad drömde du om?
Har du en tendens att spionera på folk när de sover? Vad vill du?
Lyssna på mig.
- Du måste stoppa det. - Stoppa vadå?
Flytta på dig. Du kan inte sova här.
- Sova var då? - Vart som helst, förutom här.
Perfekt.
- Var fan är jag? - Jay Bird's diner.
Jag menar "var" är jag?
Lawrence, Kansas.
- Mår du bra? - Ja. Tuff natt.
Kan vi få lite kaffe, Reg?
Var kan jag få mottagning?
U.S.S. Enterprise?
Snygg mata. Du vet väl att Sonny och Cher gjorde slut?
Gjorde Sonny och Cher slut?
Måndag, 30 April, 1973.
Winchester!
Det var som fan! Jag hörde att du var tillbaka.
- Ett bra tag nu. - Det är kul att du är hemma igen, John.
- Hälsa farsgubben från mig. - Visst.
Känner vi varandra?
Tydligen inte.
Ta det lugnt, polarn.
Översatt av: Jack87 Texten hämtad från www.Undertexter.se
- Vad är det här? - Vad ser det ut som?
Är det verkligt? Har änglar en tidsmaskin?
- Hur kom jag hit? - Tiden är flytande, Dean.
Vi kan böja den om vi vill.
Böj tillbaka den, eller berätta varför jag är här.
- Du måste stoppa det. - Stoppa vadå? Är det nåt efter farsan?
Kom igen. Är du allergisk mot raka svar, din jävel?!
För en sån fin ung man, så tar jag bort 2.500.
- Kör till. - Jag hämtar papperna.
- Det är inte den du vill ha. - Följer du efter mig?
Nej, jag hade bara vägarna förbi. Jag fick aldrig chansen att tacka dig.
Jag var lite borta. Låt mig få gottgöra dig.
- Det här är bilen som du vill ha. - Jaså? Vet du nåt om bilar?
Ja. Farsan har lärt mig allt jag vet.
Och det här är en fin bil.
327 cylindrar, 275 hästar. Det är en pärla.
Vet du vad? Du har rätt.
- Varför köper du den? - Jag har lovat att göra det åt nån.
En 67'års Chevy? Kom igen. Det här är bilen i ditt liv.
Den kommer även att fungera galant när du är 40.
John Winchester. Tack.
Dean Van Halen. Och tack själv.
Jag var helt borta i morse, va? Jag har varit bakis förut, men...
Jag fick gåshud där inne.
- Du fick inga kalla vibbar? - Nej.
Jag kunde svurit på att jag kände nåt konstigt. Som ruttna ägg.
- Det luktade väl inte svavel? - Nej.
- Har några boskap blivit slaktade... - Okej, lägg av.
Om jag bara visste när jag skulle sluta.
- Var rädd om dig. - Ja. Visst.
Så?
Jag tar den här.
Vad är det här? Vad hände med vanen?
Den här är bättre. Den har en 327 cylindrisk förgasare.
Mamma?
Sammy, var du än är...
Mamma är het.
Jag hamnar i helvetet - Igen.
- Jag borde prata med honom. - Min pappa är bara pappa.
- Han har varit så här i flera år. - Han är bara överbeskyddande.
- Han vill inte att jag... - Dejtar en mekaniker?
Nej.
Jag älskar dig för den du är.
Jag är strax tillbaka.
Varför följer du efter oss?
Är du galen?
- Du har följt efter oss. - Jag vet inte vad du pratar om.
- Kan vi inte prata om det här. - Släpp mig!
Är du en jägare?
- Vi hörs senare. - Om du har tur.
Dean, va?
- Du borde inte vara här. - Vi är ju bägge jägare.
Vi är praktiskt taget en familj.
- Det är bara det att pappa är lite... - Jag måste få träffa honom.
- Har du hört talas honom? - Tydligen, inte nog.
Så, du är en jägare? Säg mig en sak.
- Hur dödar man vampyrer? - Man hugger av deras huvud.
- Klarade jag testet? - Ja. Ut ur mitt hus.
Jag litar inte på andra jägare. Jag vill inte ha dem runt min familj.
Sluta, Samuel. Han klarade ditt lilla test.
Och nu är han bjuden på middag. - Hungrig?
Jag är Deanna. Det här är min man, Samuel.
Samuel och... Deanna? Där ser man.
- Första gången i Lawrence, Dean? - Det var längesen.
Saker och ting har verkligen förändrats.
- Arbetar du med nåt? - Kanske.
- Vad betyder det? - Att jag inte litar på andra jägare.
Varför följde du efter mig och John?
Jag trodde att nåt var efter din pojkvän. Men det tror jag inte längre.
John Winchester håller till med andar. Vem hade trott det?
- Jag såg det där? - Vad?
- Din sura-citron min. - Vänta lite. John är verkligen en...
...naiv person.
Vill du att jag ska vara med en sån som han?
- Självklart inte. - Det räcker. Vi har en gäst.
- Du då, Sam? Jobbar du med nåt? - Kanske det.
- Han arbetar med nån vid namn Whitshire. - Varför låter det bekant?
Tom Whitshire blev överskörd av en skördetröska.
- Sånt händer. - Alla hans grödor är döda.
- Demoniska omen? - Det är vad jag ska ta reda på.
Resten av stan då? Hittat nåt på nätet?
Information, åskoväder.
- Väderleken borde vara här på fredag. - Via brev?
Ett flygplan flyger hit det på natten.
Det låter som om vi jagar samma sak. Vi kanske kan jobba ihop?
Vilken del utav "jobbar ensam" förstod du inte?
- Jag är här för att... - Familjeföretaget, Mary. Familj.
Skulle du hellre vara cheerleader åt några dumma atleter?
- Vart ska du? - Jobba.
- Fader. Du han visst före mig. - Guds humor är sån.
Beth Whitshire. Det här är min kollega.
Vår överste, överste präst. Fader Cheney.
- Vi beklagar verkligen vad som har hänt. - Tack.
Miss Whitshire berättade just hur normalt allt var, den dagen hennes man dog.
Jag förstår - Så du märkte aldrig nåt ovanligt?
Som att min mans inälvor var utspridda över väg 40?
Ursäkta mig.
Vill du berätta för fadern vad du precis berättade för mig?
Pappa drack ibland.
- Och ibland blev han våldsam mot mamma. - Var det då främlingen kom?
Jag trodde att han var en bibel-älskare som ni.
- Han dök upp för en vecka sen. - Och sa vadå?
"Om jag ville att det skulle sluta"? Jag trodde att han var galen.
Och rätt som det var, så var pappa död. Åker jag i fängelse?
- Du gjorde inte det här, Charlie. - Ville främlingen ha nåt tillbaka?
- Nej. - Kom igen. Han måsta ha velat ha nåt.
Han sa att han skulle komma tillbaka om 10 år.
- Efter vadå? - Jag vet inte. Han var galen.
- Vad tror du? - Att han sålde sin själ till en demon.
- Kommer du ihåg hur han såg ut? - Han var cirka 1.80. Vit.
- Han såg normal ut. - Nåt mer?
Det var en sak till. Hans ögon såg konstiga ut.
- Och jag kunde ha svurit på att de var... - Svarta. Eller röda, kanske?
De var gula. Ljus gula.
Kan vi inte prata om det här? Jag har aldrig hört talas-
-om en demon med gula ögon. - Det har jag.
- Den dödade min familj. - Lugna ner dig.
Vi är alla i fara. Ni måste sätta er i säkerhet.
- Inte förrän vi vet vad det är. - Det kan vara en demon-
-en formförändare. Eller vad som helst. - Jag vet vad är! Och jag ska döda den.
Hur ska du döda en demon?
En jägare vid namn Daniel Elkins. Han bor i Colorado. Han har colten.
- Den colten. - Jag har hört talas om den.
- Den finns. - Okej, säg att det är sant.
Har du nån kristallkula som visar dig vart demonen ska slå till?
Kanske.
- Det är en lista. - Över vadå?
Min pappa skrev ner varenda som har haft kontakt med den gul-ögde demonen.
- Varför? - För hur mer han visste-
-desto lättare skulle han förstå varför den dödade min mamma.
Titta.
Whitshires bondgård.
Det var för två dar sen. Hur kan den vara på din pappas lista?
Min pappa kunde se in i framtiden.
- Den kommer att slå till här imorgon. - Liddy Walsh? Haleyville.
- Det är inte långt härifrån. - 1,5 mil ungefär, men...
- Ni tror att jag är galen. - Du verkar vara en bra grabb. Men, ja.
Men jag vet vart han ska slå till.
Och jag ska stoppa den. En gång för alla.
Jag ska åka. Ville bara säga, hej då.
- Jaså? Så snart? - Jag har ett jobb att göra.
Jag ville bara säga, vad det nu än är värt...
Bry dig inte om din pappa. Jag gillar den där John.
- Gör du? - Ja. Ni två är menade för varandra.
Jag litar på det, iallafall.
Får jag fråga dig en sak? Hur är han... John?
- Hurså? - Bara nyfiken.
Jag vet inte.
Han är rar... snäll
Till och med efter kriget så tror han fortfarande på lyckliga slut.
Han är allt som en jägare inte är.
- Ta inte illa upp. - Ingen fara.
Får jag berätta en sak? Han kommer att fria till mig.
Imorgon, tror jag. Pappa kommer att explodera.
Men jag bryr mig inte. Jag rymmer om jag måste.
Jag älskar John. Och...
- Och vadå? - Jag vill härifrån.
Det här jobbet, det här livet...
Jag hatar det.
Jag vill ha en familj. Jag vill vara säker.
Det allra värsta som jag kan tänka mig är...
Att mina barn växer upp bland det här.
Jag tillåter det inte.
- Mår du bra? - Ja, jag mår bra.
Mary... får jag säga en sak?
- Visst. - Även om det låter konstigt.
- Lova mig att du kommer ihåg. - Okej.
Den 2 november, 1983...
...lämna inte sängen.
Vad du än hör eller ser...
...lova mig att du stannar kvar i sängen.
Okej.
Är gud min andrepilot, eller nåt?
Du är verkligen pratglad. Säg mig en sak...
Varför fick inte Sam följa med?
Du var tvungen att göra det här själv.
Är du inte orolig att han förstör framtiden när han letar efter mig?
Sam letar inte efter dig.
Om jag gör det här så bryts familjens förbannelse.
Mamma och pappa lever lyckliga i alla sina dar. Och jag och Sam växter upp-
-lekandes indian och cowboy? - Om du ändrar på framtiden-
-så kommer ni aldrig att bli jägare.
Och alla människor som du har räddat att dö.
- Jag vet det. - Och du bryr dig inte?
Det gör jag. Mycket.
Men det är mina föräldrar. Jag låter dem inte dö, igen.
Inte om jag kan stoppa det.
Stop och belägg. Lägg ner vapnet och försvinn.
- Det kan jag inte göra, Daniel. - Vem fan är du?
En jägare. Precis som dig. Jag behöver låna den ett tag.
- Det kommer inte att hända. - Jag har en chans att rädda min familj.
Min familj. Men jag behöver det här vapnet.
Om du vill stoppa mig, så måste du döda mig.
Det finns några jägare i Lawrence. Campbells.
- Aldrig hört talas om. - Det är där du kommer att hitta den.
- Sa Dean vart han skulle? - Att han skulle döda en demon.
Det är ju omöjligt. Var då?
- I Haleyville. Walshes, eller nåt. - Inte Liddy Walsh, va?
- Jag tror det. - Det är en vän till mig.
Vi måste hjälpa henne. Jag väntar i bilen.
Först så vill hon inte jaga och sen plötsligt så vill hon det.
Vad är det?
Jag är ledsen, Liddy. Det har spridit sig.
I hans lever och lungor. Vi måste lägga upp en plan.
- Du måste göra nåt, Dr. Brown. - Det finns ett sätt. Ett botemedel.
- Men jag behöver din hjälp. - Vad måste jag göra?
Om tio år, så kommer jag att be dig om nåt.
- Va? - Du kommer inte att sakna det.
- Herregud. - Håll kvar den tanken.
Din jävel.
Hallå, där.
Vart har dem gömt dig?
Jag gillar dig. Du är modig.
- Släpp henne! - Vart fick du tag i den pistolen?
- Vad sa han till dig? - Bara att han gillade mig.
Vad menade han med det?
Liddy kommer att bli bra. - Är du okej?
Nej, långt ifrån. Kan vi åka nu?
- Bra jobbat där inne. - Jag missade.
Det var en komplimang. Det betyder att jag hade fel om dig.
Vi måste prata, ensamma.
- Vi måste döda den, annars dör Mary. - Hur vet du det?
- Jag bara vet. - När?
- Idag, eller om några år. - Är du psykisk nu också?
Nej. Lyssna på mig.
Det här kommer att låta konstigt. Det kommer att låta riktigt konstigt.
- Okej. - Mary är min mamma.
Och jag är ditt barnbarn. Och jag vet vad jag pratar om.
- Kan du upprepa det där? - Mitt riktigt namn är Dean Winchester.
Jag föddes den 24 januari, 1979.
Mina föräldrar är Mary och John Winchester.
Mary blir mördad av en gul-ögd demon 1983.
Jag tror att det är ikväll som han gör avtalet med henne.
Vi måste fånga den innan den försvinner...
...annars dör Mary. Så jag ber dig...
Snälla.
- Mår du bra? - Du lovade att du skulle ta mig härifrån.
- Självklart. - Gör det nu.
Hur kan jag annars känna till allt det här. Eller vart den skulle vara?
- Jag hittar inte på det här, Samuel. - Min kropp säger åt mig att döda dig.
Men det är nåt med dig som jag inte riktigt förstår.
Jag kanske är galen, men jag tror dig.
- Tack. - Hur hittar vi den här jäveln?
- Listan. - Och colten?
Får jag se på den?
- Ledsen. Men ingen får hålla den. - Jag är din morfar.
- Det är inget personligt. - Visst är det, det.
Speciellt när det är "mig" som du ska döda.
Framtidspojken, va?
Jag känner bara en som kan klara av nåt sånt.
Du måste ha vänner på "höga" höjder.
Så, jag dödar mamsen?
- Är det därför som du är här? - Jag kom för att döda dig.
Vänta lite.
Om den slurken gifter sig med din mamma...
Är du en av mina psykiska pojkar?
Nej. Inte du.
Du kanske har en syster. Eller en brorsa.
Det är ju toppen. Det betyder att det fungerade.
- Det är ju därför som jag är här. - Så det är det som allt handlar om.
- Du vill inte ha deras själar. - Nej.
Jag är bara ute efter deras barn.
Jag är här för att välja ut en perfekt förälder. Som din morsa.
- Varför just hon? - För att hon är stark. Ren.
Dom äter sina grönsaker. Min egna lilla ras.
Jag vill inte fortplanta mig med nån.
Men Mary... är ett undantag.
Hon är min favorit.
- Så varför gör du avtalen? - Tillåtelse.
Jag måste bli inbjuden i deras hus. Det kanske blir lite uttjatat.
Men det kommer att vara värt det.
Vet du vad jag kommer att göra med ditt syskon?
Jag kommer att spilla demon blod i hans mun.
Det är så mycket bättre än vitaminer och mineraler.
Varför? Så de kan leda din arme?
- Är det den stora planen? - Snälla.
- Mitt slutspel är större än så. - Vadå för slutspel?
Som om jag skulle säga det till dig.
Eller till änglarna på dina axlar.
Nej. Jag ska sudda ut mina spår väl.
Du kan sudda ut vad du än vill. Jag kommer ändå att döda dig.
Visst. Det skulle jag vilja se.
Kanske inte idag. Men titta mig i ögonen, din jävel.
För jag är den som dödar dig.
Så, du kommer att rädda allihopa, va?
Men du kommer inte att rädda en person...
Din morfar.
Nej!
Mary!
Du vet nog redan varför jag förde dig hit.
- Låt mig fortsätta. - Vänta.
- Det är saker som du inte känner till. - Och?
Jag kommer alltid att älska dig för den du är.
- Vad har jag sagt åt dig? - Pappa!
- Håll dig borta från henne! - Du gör mig illa!
Nej!
- Du dödade honom. - Inte bara John, sötnos.
Utan mamsen och papsen, också.
- Dom är båda döda. - Nej...
- Du är föräldralös nu. - Din jävel!
Stickor och sten. Kan göra sönder mina ben.
Och det ger dig inte dina föräldrar tillbaka.
- Jag svär till gud att jag ska döda dig. - Nu ska vi inte bli otrevliga.
Vi sa bägge saker som vi ångrar.
Låt oss... kyssas och vara sams igen.
Jag ger dig din pojkvän tillbaka.
- Mina föräldrar, också? - Ledsen. Det går inte.
Tänk på det. Du kan sluta att vara jägare.
Ett vitt staket. En stor bil, några barn.
Inga mer monster. Det lovar jag.
- Och det kostar bara min själ? - Jag behöver bara ditt tillstånd
För vadå?
Om 10 år så kommer jag till ditt hus för att fixa en grej.
Koppla av.
Så länge som jag inte störs. Så skadas ingen.
Jag lovar.
Eller så kan du spendera resten av livet desperat och ensam.
Det är ett bra avtal.
Så, vad säger du?
Nej!
- Mary? - John.
Jag kunde inte stoppa det.
Hon gjorde det.
- Hon dog i barnkammaren, eller hur? - Var inte så hård mot dig själv.
Du hade inte kunnat stoppa det.
Va?
Man kan inte ändra på ödet, Dean.
Alla vägar leder till samma destination.
- Varför skickade du tillbaka mig? - För sanningen.
- Nu vet du vad vi gör. - Vad pratar du om?
- Var är Sam? - Vi vet vad Azazel gjorde med din bror.
Men vi vet inte vad hans slutspel är.
Han ansträngde sig rejält för att dölja det.
- Var är Sam? - 425 Waterman.
Din bror är på väg att ta en farlig väg, Dean.
Stoppa honom. Eller så gör vi det.
Fortsättning följer...